Det er muligt, at det fyr vi opdagede med MALPEN
blev fjernaktiveret ved sammenstødet.
Hvis der var nogen i de forreste dele,
tvivler jeg på, de er overlevet.
Der burde være en indikation om, hvor lang tid siden de styrtede.
Sir, de folk er i live.
De er i hvert fald i en form for nedfrosset søvn.
Enhver civilisation med hurtigere-end-lyset-teknologi
ville gribe til sådanne midler,
for at krydse den store distance mellem stjernerne.
Ellers ville det tage en generation eller længere tid,
-og forudsat at effekterne af... -Vi har et helt skib af frosne mennesker.
Det er en mere kortfattet måde at sige det på.
Deres nuværende tilstand har nok beskyttet dem fra sammenstødet.
Hvor mange tror du, der er?
Ud fra skibets form
ville jeg gætte på fire rum af forskellig størrelse.
Vi laver en hurtig optælling,
får et overblik, og så ringer vi efter opbakning.
Carter, Teal'c, l samarbejder. Daniel og jeg starter i dette rum.
Ja, sir.
Fem, seks...
...105.
Jack!
O'Neill.
Major Carter.
Daniel, Jackson, svar.
O'Neill?
Major Carter?
Daniel Jackson?
Det er SG-4s lDC, sir. De signalerer, at de har SG-1 .
Forsvar og medicinhold, vær klar. Åbn iris.
-Hvad har vi? -De er begge bevidstløse.
-Livstegn er ellers stabile. -Få dem på sygestuen
-og før sikkerhedsprotokoler. -Ja, frue.
-Daniel? -Jeg må tilbage.
Jeg må tilbage!
Jeg må tilbage! Jeg må tilbage til skibet!
-Nej! Nej! -Daniel?
Daniel har det okay. Vær ikke bange. Sergenter!
-Det er okay. -Hvem er du?
Hvad er det her for et sted?
Lad mig vide, når de kommer til bevidsthed.
Ja, sir.
Hvem er ansvarlig for dette? Jeg forlanger at vide, hvorfor det er sket!
Hvorfor er jeg fanget?
De kan blive fjernet, når du slapper af.
Slapper af?
Tror du, jeg kan slappe af?
Jeg blev lovet, at sådan noget ikke kunne ske!
At intet kunne gå galt!
Okay, lad os starte der. Kan du fortælle mig, hvad der er gået galt?
Hvad der er gået galt? Hvad der er gået galt?
Det her er ikke Stromoer, du er ikke i mit personale,
og det er ikke mig!
Lyt godt efter. Vi har gjort det her.
Faktisk ved vi lige så meget som du om,
hvad der er sket. Hvis du samarbejder...
Jeg vil ikke igennem flere prøvelser.
-Gør det ondt? -Ja !
Meget.
Jeg henter noget.
Men i mellemtiden så prøv at være rolig, ellers bliver du bundet strammere.
Du aner ikke, hvem jeg er, vel?
-Det er ikke Daniel Jackson. -Men er han Goa'uld?
Nej, sir. Selvom han er ligeså arrogant.
Lider Dr. Jackson af en form for mental sygdom?
Det ved jeg ærligt talt ikke endnu.
Hans første hjernescanninger ligner ikke noget, jeg før har set.
På den ene side ligner det koma, men alligevel
ser vi aflæsninger som om, et dusin mennesker er tumlet sammen.
-Er hans tilstand livstruende? -Jeg ved det ikke.
Han påstår at være passager
fra det nedstyrtede rumskib, vi fandt på planeten.
-Hvordan er det muligt? -Jeg aner det ikke, men Teal'c har ret.
Og jeg tror, vi har at gøre med mere end en passager.
Med det mener jeg, Daniels adfærd i portrummet
og gennem alle de første tests,
var meget anderledes end hans nuværende adfærd.
Jeg vil tro, vi har bevidnet mindst to, måske tre forskellige personligheder.
Kan der være flere?
Vi opdagede hundredevis af passagerer
i nedfrosset tilstand.
Oberst O'Neill har bedt om enoptælling af de nedfrosne kamre.
Mens vi var adskilt, mistede jeg bevidstheden i et øjebelik.
Jeg ved ikke, af hvilken grund.
Da jeg vendte tilbage fandt jeg Jackson,
Oberst O'Neill og Major Carter i deres nuværende tilstande.
Det minder mig om, at jeg gerne vil se til Obersten og Sam.
-Hold mig underrettet. -Ja, sir.
Teal'cm måske burde du selv tage ned til sygeafdelingen.
-Jeg har i sinde at blive her. -Fint.
-Jeg er normalt en meget rationel mand. -Selvfølgelig, Dr. Jackson.
Jeg er en højagtet herre fra Talthus. Jeg hedder Martice.
-Undkyld mig, herre. -''Herre''! Det er en start.
Pupillerne er stadig lidt udspilede.
Det er som om, de er strejfet af en slags magtfuldt zat-våben.
Deres hjernescanning er i det mindste stadig normale.
Doktor.
lnformer General Hammond, Obersten er vågen.
Ja, frue.
-Hej, Doc. -Hvordan har du det?
Slem hovedpine.
Det kan jeg godt klare, men først skal jeg vide, om du kan mærke dig selv.
Udover neglen der gennemborer mit hoved, går det fint. Hvorfor?
Jeg forklarer senere. Teal'c formåede at få jer tre tilbage
gennem stjerneporten fra skibet. Mit hold tog det derfra.
Carter og Daniel?
Major Carter lider af samme bivirkninger som dig.
-Janet? -Sam.
Det skal nok gå.
l har begge lidt en form for nervechock.
-Oberst? Major? Hvordan går det? -Jeg har negl i hovedet, sir.
Det lyder ligesom Oberst O'Neill.
Hjernescanningerne viser normal hjerneaktivitet.
-De synes at være upåvirkede. -Upåvirkede af hvad?
Hvor er Daniel?
Du skal helst blive, hvor du er, i hvert fald indtil du er stærk nok til...
-Jeg har det fint. -Nej, det har du ikke.
Nej, jeg har ikke.
Find nu bare den lille kvinde,
og sig at det hun gav mig ikke var godt nok.
Det virker ikke!
Taler du?
-Hvordan har du det nu? -Din medicin er værdiløs.
-Gør det stadig ondt? -Denne krop må være skadet.
Det tvivler jeg på. Dr. Jackson var ved perfekt helbred.
Jeg går ud fra, Dr. Jackson var den tidligere ejer.
lkke at jeg har noget imod det, bare så du ved det.
Den er yngre og stærkere end min egen.
Er der sket noget med min egen krop?
l krisetider, må folk bruge deres suverænitet at se op til.
Hvordan genkender de mig nu?
Jeg har allerede sagt, vi har ikke gjort det.
Hvordan er jeg så havnet i denne situation?
Vi ved det ikke.
Hvor er l brugbare.
-Hvad er det her for et sted? -Et af vores medicinske isolationsrum.
Kan du være mindre specifik?
l et militært anlæg på en planet ved navn Jorden.
Jorden, skibet skulle mod Ardena. Hvor langt er vi fra Ardena.
Jeg ved det ikke.
De andre passagerer bliver bekymrede for mig.
Ligesom jeg er for dem, naturligvis.
De fleste er stadig ombord på skibet.
Men vi tror, det er muligt at flere af dem måske er hos os nu.
-Som fanger? -Nej.
Vi tror, de måske er her i dette rum.
Vi kender ikke grunden, men på en måde er mange passagerer,
som var i nedfrosset søvn...
-Hvad sker der? -Martice?
Nej, Martice er overordnet. Jeg er bare besætningsmedlem.
Er det...
-Hvordan kan det være? -Det er okay. Jeg er her for at hjælpe.
Nej, nej. Det er forkert. Det er en fejl.
Ja, det er. En fejl, vi vil rette. Jeg er Dr. Fraiser.
Jeg hedder Tryan, anden rang.
Okay, Tryan. Skal vi ikke begynde igen?
lgen?
Jeg genkender ikke denne mand,
eller mig selv.
Han hedder Daniel Jackson. Kroppen du bor i, tilhører ham.
-Han var ikke ombord på Stromos. -Nej.
Hvordan kan jeg så havne i hans krop?
Dit skib styrtede ned på en planet, vi kalder P2A-347.
Vi ved ikke hvordan uheldet skete,
kun at de eneste overlevende, er dem som er nedfrosset.
Da Daniel Jackson og de andre på holdet gik ombord på skibet
skete dette.
-Jeg husker ikke, jeg er kommet hertil. -Hvad husker du?
Gør klar til acceleration! Tryan?
-Rummet er sikkert, sir. -Godt.
Forlader Talthus, går ind i mit sovekammer,
og så ser jeg dit ansigt her.
-Hvorfor er jeg bundet? -Det var ikke dig.
Du er den fjerde personlighed der vågner, efter at være blevet bragt tilbage.
Vi tror, der er andre fra dit skib sammen med dig.
-l en krop? -Plus, Dr. Jackson.
Belastningen på kroppen ville være for kraftig. Den ville ikke overleve.
-Er du helt sikker? -Det kan ikke ske.
Det eneste resultat ville være sindssyge.
Så bør vi håbe, du tager fejl.
Du overvejer ikke, at det der er sket, er teknisk umuligt.
Det kan ikke ske.
Man kan kun vende tilbage til sin egen krop.
Der er midler som forebygger netop dette.
Tryan, det er sket.
Du skal bare se dig i spejlet og bevise det for dig selv.
Vi har ikke meget tid.
Du er den første personlighed, der dukker op, det har været godt.
Du må tænke dig om. Hvordan kunne dette ske?
En nedfrosset persons bevidsthed bliver lagret
i samme hukommelsesmodul, der varetager soverens krop.
Man kan ganske enkelt ikke adskille dem,
eller sende bevidstheden til andre end den tilhørende krop med mindre...
Åh, nej.
Med mindre soverens krop er død.
O'Neill, Major Carter. Jeg kan glædeligt meddele, at jeg er rask.
-Hvordan har han det? -Endnu en personlighed er dukket op.
Dr. Fraiser gør fremskridt.
Hvordan er han blevet fanget her?
Daniel Jacksons første hjernescanning viste uregelmæssigheder.
Det siger du ikke igen.
Dr. Fraiser meddelte en kode 17.
Dr. Jackson har været under konstant overvågning,
og kun hun og få fra hendes hold, har haft direkte kontakt,
som en forsigtighedsregel.
Hun troede, han var en Goa'uld?
Vi har udelukket muligheden, men jeg tager ikke chancer,
før vi kan afgøre hvordan, disse forskellige personer
har fundet vej ind i Dr. Jackson.
For at gøre det, skal jeg se på deres nedfrosne systemer.
Sæt et informationsmøde op med Dr. Fraiser hurtigst muligt.
Med din tilladelse, vil jeg gerne vente her med Daniel.
Du ved godt, det kun er lægepersonale, der har adgang?
-Ja, sir. -Okay.
Tryan, vi behøver ikke drage til konklusioner.
Undskyld.
Det kan bare ikke være sket på andre måder.
Kun da, kan det fejlsikre blive tilsidesat
og bevidstheden renset fra systemet.
Jeg er død,
det samme er de andre, som måske er i denne krop.
Det ved vi ikke, før vi tager tilbage til planeten.
Der finder vi ud af det.
Hjælp mig lige med noget her.
Hvorfor adskille bevidstheden fra kroppen i den nedfrosne søvnproces?
En bevidsthed kan ikke overleve helbredningsfasen
uden store tab af hukommelse og intellekt.
En person der er under så lang en rejse,
uden rigtig opbevaring af bevidstheden,
vil ankomme til destinationen som fraktion af sig selv.
Essensen af den person ville være gået tabt.
Så hukommelseskravene må være enorme.
Hver kryogenisk kapsel indeholder en aktiv matrix, hukommelsesmodul,
tilstrækkelig til at bære en enkelt hukommelse.
Systemerne er forbundet med dem, der regulerer og bærer
den tilsvarende sovers krop.
Så er det måske muligt
at uploade din bevidsthed tilbage i den hukommelse.
Nej, hvert modul kan kun opbevare en bevidsthed.
-Så gør det en ad gangen. -Nej. Det er umuligt. Her.
Ville disse vandmolekyler kunne komme tilbage i glasset,
i præcis samme sammensætning som før?
l præcis samme form?
Nej.
Vores sind er blevet blandet sammen,
hældt ind i en beholder, der ikke kan opbevare vores masse.
Ja, men hvis computerne på jeres skib
kan adskille menneskelig bevidsthed fra kroppen,
-så kan de da isolere... -Kan du høre det?
Nej, jeg kan ikke høre noget.
De andre, deres stemmer, jeg kan høre dem.
De bliver højere.
Tryan, du skal blive hos mig, okay?
-Vi skal arbejde sammen. -Det er en vild følelse.
De hjælper nok ikke så meget som dig.
-lngen kan hjælpe. -Sig ikke det.
De trækker i mig nu. Jeg ved ikke hvordan...
-Janet? -Daniel?
Hvad foregår der?
Der er sket noget.
Du skal blive hos mig. Bliv her.
Det var det.
Lige efter kom der en anden person frem, men vi lærte ikke noget af hende.
Han kom kun til overfladen i et øjeblik, men det var helt sikkert Daniel.
Vi ved i det mindste, han stadig er der.
Dr. McKenzie har lavet en skarp analyse af hans hjernescanning og MRl.
Vi tror, at Daniel selv er i en slags koma,
i det han er undertrykt af de andre.
Det er som om, hans egen bevidsthed har trukket sig tilbage.
Det var derfor, han kun gav sig til kende så kort tid.
De andre signalementer er et sammenblandet rod.
-Hvor mange andre er der? -Det er kun et gæt,
men Dr. McKenzie tror at Daniel kan bære rundt på
et helt dusin passageres bevidstheder.
Måske kan jeg rekonstruere skibets system for at adskille Daniel.
Sidste gang du gik ombord, blev du angrebet.
-Det var måske automatforsvar. -Det tror jeg ikke, Major Carter.
Jeg opdagede Daniel Jackson bagerst i et af sovekamrene.
-Døren var åben. -Det er ikke muligt, at Daniel kan være
trådt ind i en af de tingester alene.
Så må det have været en anden.
Måske kom jeg til bevidsthed før
Daniel Jacksons angriber kunne gøre det samme mod os.
Spørgsmålet er, hvorfor?
Tryan virkede helt sikker på, at hans fysiske krop var død.
Og?
Hvad nu, hvis dette var et desperat forsøg på at beskytte disse folk?
Hvad nu, hvis personen der angreb, blot gjorde sit bedste for
at holde folkene i live?
Skibet kunne ikke fortsat have båret dem.
Så Daniel er en redningsbåd?
Ja, det er muligt.
Sir, jeg foreslår at SG-12 tager med os tilbage til planeten.
De kan lede på skibet efter den skyldige,
men jeg undersøger de kryogeniske systemer.
Du har grønt lys. Færdig.
Jeg fatter ikke, vi har haft mulighed for at mødes.
Hvor er min far?
Undskyld, det ved jeg ikke.
Må jeg sidde ved siden af dig?
Okay. Her.
-Hvad med dem? -Nej, de gør dig ikke noget.
Hør en gang,
nu fortæller jeg dig alt, hvad jeg ved,
og så tager vi det derfra, okay?
-Hvad hedder du? -Keenin.
Keenin? Det er et meget fint navn. Jeg hedder Dr. Fraiser.
SG-12, ud.
Jeg ved, du vi gøre alt for at redde Dr. Jackson,
men det sidste vi har brug for, er, at dette sker for jer begge.
Vi har intentioner om at undgå netop det, sir.
Held og lykke.
Keenin, vi prøver at finde ud af alt, hvad vi kan om,
hvordan det er sket.
-Hvad er det sidste, du husker? -Min far.
Hvorfor kan jeg ikke vente med dig?
Skibet må accelerere for at undgå lysets stråler.
Du er sikker her. Du vil drømme sødt,
og når du vågner,
er vi på en bane rundt om Ardena, og jeg er lige her.
Talthus vil være væk.
Hundrede år vil være gået, Keenin,
og al denne besværlighed vil være en del af vores fjerne historie.
Forstår du?
Nu.
Luk øjnene.
Jeg ville ikke af sted. Jeg ville blive på Talthus.
Så du blev nødt til at rejse?
De vidste, det ville ske længe før, jeg blev født.
-Ved du, hvad en mørk stjerne er? -En der har brændt sit brændstof af.
De sagde, den ville passere vores sol, tæt nok til at solen ville flamme op,
og at den ville opsluge Talthus.
Jeg har hele mit liv vidst, at verden ville ende.
Så det var dit folk, der byggede Stromos?
De byggede tre skibe, inklusive Stromos.
Men det var ikke nok.
De lavede et lotteri og sagde, det var den eneste retfærdige måde,
men min far var officer på Stromos,
så han måtte vælge en fra sin familie.
Min mor fik ham til at vælge mig.
Det er okay.
Min mor sagde, hun ville tage chancen med lotteriet,
men hun blev ikke valgt.
De øverste blev valgt, men hun blev ikke valgt.
lngen jeg kendte, blev valgt.
Jeg ville blive hos hende.
Det er okay.
-Hvad laver du? -Martice?
Du skal addressere mig ''Suveræn.'' Og jeg må bede dig aldrig at gøre det igen.
Hvad har du gjort for at opklare dette?
SG-12, det er Carter, kom ind.
Det er SG-12. Vi er lige begyndt vores søgning.
Bliv i radiokontakt. Carter ude.
Disse kraftaflæsninger er meget lave.
Jeg ved ikke, hvordan det stadig kan virke.
Måske hvis vi lever en af dem op igen, de kan være til hjælps.
Jeg tror ikke, der overhovedet er kraft nok til det.
Jeg forlanger at tale med en autoritær person.
Det er jeg ked af. Du må nøjes med mig.
Hvorfor har du blandet drengen ind i det?
Hvilken dreng?
Drengen. Du talte lige til ham. Hvor er han?
Hvis ikke disse systemer kobles til et andet elsystem,
vil disse mennesker dø.
Vi får brug for en naquadah generator, og jeg skal bygge nogle...
En generator burde være nok.
Vær sød ikke at gøre os fortræd.
Bed dem stoppe med at råbe! Det er uudholdeligt!
Jeg kan ikke høre dem.
Vær stille!
-De er i dit sind, Martice. -Nej, nej, nej.
Det du siger, kan ikke være sandt.
Jeg har møder at attendere. Jeg kan ikke forblive her.
Du kan ikke gå.
3000 af vores folk beror på, jeg fører dem.
Jeg er regenten. De har svoret en ed til mig.
-Jeg er ked af det... -Det er min skæbne at regere over Ardena !
Nej, lyt. Du forstår ikke hvor alvorlig din tilstand er.
Og du forstår stadig ikke, hvem du taler til!
Jeg er ligeglad!
Du hører ikke til i den mands krop, og jeg har i sinde at tage den tilbage!
Er der andre bevidste folk ombord på dette skib.
Nej, de andre sover stadig.
Hvorfor er du kommet tilbage?
Du har gjort noget ved en af vores folk.
-Er han her med jer? -Nej.
Er du ansvarlig?
Der var ikke noget valg. lngen anden vej.
-Du må gøre det samme. -Det tror jeg ikke.
Skibets kraft er svigtende. Det er den eneste måde, vi kan redde dem.
Pharrin fandt en måde, han kunne bekæmpe fejlsikkerheden.
Det kan godt lade sig gøre. Kan du ikke se det?
Disse sjæle er de sidste fra en hel verden.
-De kan ikke bare dø sådan. -Måske er der en anden måde.
Nej. Nej, kraften er svigtende i alle rum allerede.
Hvis l to bærer en håndfuld sjæle,
kunne vi dirigere kraften tilbage til de andre.
Det kommer ikke til at ske.
Vi ved ikke, hvor mange flere, vi kan akkommodere.
Vi?
Jeg går ud fra at han, ligesom Daniel Jackson, bærer manges bevidsthed.
Tretten sjæle bor nu i Pharrins krop.
Jeg frygter, jeg ikke kan huse flere.
Med hvilket formål bevarer du disse folks liv?
Deres kroppe er døde.
Vi er de sidste ud af en hel verden.
De andre skibe kommer. Vi har sendt besked.
De vil høre det, og de vil komme.
Og når de gør, finder de en måde at genskabe os på.
Hvorfor prøvede du ikke at genoplive de andre?
Efter skibet styrtede, vi ved stadig ikke hvorfor det skete,
men han blev livet op af computeren.
Men kraftbehovet for hans genoplivelse
medførte for stort et tab i resten af rummet.
Kraftniveauerne faldt.
Pharrin havde kun få minutter at genskabe kraften i 12 af sovekamrene,
før beboerne døde.
Men der var ikke tid nok.
Pharrin havde uheld med sig, en efter en.
Der var intet andet valg, ingen anden vej at bevare os.
Der over tusind sjæle ombord på Stromos.
Hvis Pharrin havde forsøgt at genoplive de andre,
ville mange flere være døde.
Bare en person at dele byrden med...
Pharrin gik så langt, han kunne se. Der var ikke andet end sten!
Der var hverken nok vand eller mad tilbage ombord efter styrtet.
Pharrin tør ikke genoplive endnu en sjæl.
Vi er ikke alene. Vi bor i et demokrati.
Det er underligt, ja.
Men vi er udvalgte overlevende, af en hel race.
Hvordan kunne Pharrin tillade bare en af os at fare vild?
Vi kunne have hjulpet.
Der var ikke tid.
Vi burde have spurgt dem.
Nej, vi kunne ikke have taget chancen.
Du ville aldrig have samtykket, vel?
-Vi ville ikke. -Så,
valgte vi rigtigt.
Vores fejl var at flygte, da du genoplivede så hurtigt fra vores bedøvende våben
og vendte tilbage efter dine venner.
Men for mange af os var bange.
-Der er andre måder, vi kan hjælpe på. -Hvordan?
Til at begynde med, kunne vi give dig andre kraftkilder,
en der kan få din energireserver op til der,
hvor de skal være, for at genoplive dit folk.
Det er muligt, at jeg kan genfinde det
og have det kørende om et par timer.
Pharrin, der er ingen andre måder.
Lyt til hende!
Nej, vi må vente! Skibet kommer.
Vi kan tage dig hvorhen det skal være.
En anden verden, ligesom Ardena.
Har l et skib?
Vi kender til en genstand, der kan
transportere alle dine folk på samme tid
til et hvilket som helst antal af verdener.
Vi kalder den stjerneporten.
Sådan en genstand findes ikke.
Kom tilbage med os, så beviser jeg det.
Vi vil kun samtykke at gøre således, hvis du bringer vores ven tilbage.
Han opbevarer liv.
På bekostning at sit eget, imod sin vilje!
Bed os ikke om at gøre det.
Vi beder ikke.
De sjæle, din ven bærer,
er de mest værdifulde af alle.
Vores ven er ligeså vigtig for os!
De har ingen steder at tage hen. De vil være fortabte.
Men det er muligt at gøre det?
Hvordan kan jeg forlade dem så let?
Vi har svoret at beskytte regenten.
Men vi redder måske hundrede andre.
Pharrin!
Det er en metode.
Forstår du, at det vi tilbyder
kan redde enhver på dette skib?
Og forstår du,
at en af disse sjæle, som din ven bærer i sig,
er min søn?
Hvorfor gør det så ondt?
Okay. Gør 100 mikrogram Fentanyl klar.
Det er ikke nødvendigt, Dr Fraiser.
Jeg har en høj smertetærskel.
-Tryan? -Ja.
Gudskelov.
Janet? Må jeg lige sige noget?
Jeg kommer tilbage.
-Er du sikker på, du stoler på ham? -Han har meget at vinde ved at hjælpe os.
Officer Pharrin, sir. lngeniør Tryan, anden rang.
Tryan, selvfølgelig.
Af hele vores besætning, ville du ikke have troet dette muligt.
Og af hele vores besætning, ville du være den, der fandt løsningen.
-Hvordan bar du dig ad? -Træning og en delt vilje til overlevelse.
Det er en sær måde at leve med andre på, men det er bedre end alternativet.
Hvad med vores skib og hendes passagerer, sir?
Vores skib nødlandede. Vi nåede aldrig Ardena.
Hendes passagerer kan måske stadig reddes, men ikke uden en god del ofring
fra dig og de andre fra Stromos, som bor i dig.
Jeg forstår, sir.
Disse folk besidder en genstand,
der kan transportere alle vores folk til en anden verden,
måske endda Ardena.
Det er meget ægte og det vil redde vores folk.
Men til gengæld vil de have, at deres ven bliver, som han var før.
Det kan gøres, hvis vi arbejder hurtigt.
-Det er en retfærdig handel. -Jeg gør, hvad der er nødvendigt.
Hvad du end beder mig om.
Nej! Der skal ikke være nogen ofring!
Officer Pharrin, som din regent
forlanger jeg, du placerer mig på skibet nu.
-Tilgiv mig, regent. -Pharrin.
Vi har svoret at rette os efter hans vilje. Vi kan ikke fortsætte.
Officer Pharrin,
jeg har givet dig en kommando. Forstår du mig?
l himlens navn.
-Op! -Jeg har svoret at beskytte regenten.
-Din regent er død! Op! -Hans sjæl lever...
-lkke hvis du kan skære ham ud! -Det ville du ikke gøre.
-Jo, det ville jeg. -Pharrin, lyt til mig...
Lyt ikke! Gør, hvad du kom for at gøre.
Tilgiv os regent. Det er den eneste måde, vi kan beskytte vores folk.
Jeg vil ikke overgive denne krop. Den er min.
Vi har aldrig måtte tage den.
Hvis du redder nogen, redder du mig.
Talthus folket vil dø.
Lad dem !
-Tilgiv mig... -Hvor vover du at røre mig!
l 12 år har vi kæmpet for at redde Talthus-folket,
og vi vil gøre alt, hvad vi kan for at gøre det
uanset hvad, vi må ofre.
-Far? -Keenin.
Jeg er ked af det, min søn. Du må også ofre dig.
Og så vil vi være sammen. Forstår du?
Talthus-folket vil være sikkert, og de vil huske os for evigt.
Men vi vil være sammen.
Vi vil være sammen.
-Nå? -Nå,
det kan ikke siges endnu, om de nåede til Pharrin,
-men Daniels læsninger er normale. -Hvordan gjorde du det?
Det var ikke mig. Det var Daniel. Hans bevidsthed beskyttede sig selv,
og han dukkede kun frem i få sekunder.
Det var derfor Pharrin kunne adskille de andre fra Daniel
og selv absorbere dem.
Jo flere, jo bedre, siger man.
Han er i udsat liv indtil de andre skibspassagerer
-kan blive genoplivet og tage sig af ham. -Du mener dem.
Naquadah-generatoren vil bære kraften, sir.
Vi bør kunne starte genskabningsprocessen om kort tid.
Og vi kan begynde med at allokere dem derefter.
Godt. Det lader vi SG-4 om. De elsker den slags.
-Hvordan har Daniel det? -Han er nok bevidstløs i et stykke tid.
-Jeg tror, det er bedst, hvis vi... -Hvad?
Daniel? Er det dig?
-Jack? -Hvordan går det?
-Slem hovedpine. -Som en ''negl i hovedet''?
Ja, noget i den stil.
Ja.